הנה לך.
אתה לא רוצה שאני אחכה? לא תודה , אני יחזור.
ג'ורג'י.
איך יכולתי לשכוח?
אני מצטער.
תבחר לך אחד.
בילי בוי.
חוץ מזה שבסוף.
זה כבר נלקח.
מצטער.
אני יזכור אותך.
ואני יזכור שניצחנו אותך.
אני לא פוחד ממך.
אני יודע כמה זקן אני נראה.
אני פשוט זוכר אתכם כילדים.
ברוך הבא הבייתה, ביל.
הלוואי שזה היה בנסיבות שמחות יותר.
בוא, נצא החוצה.
אני מבין שלא הייתי צריך ליצור יותר פרנויה ממה שיש לנו כבר כאן.
התנסיתי בזה כבר בעבר.
לפחות נראה שלאנשים אכפת עכשיו. ד"ר אוליי זה בגלל שאני מתבגר.
אני מרגיש ריק, מייק, אני לא זוכר הרבה בכלל.
אני אפילו לא זוכר למה חזרתי, חוץ מג'ורג'י.
אני בטוח שהכל לא חזר בפעם אחת.
איך אתה זוכר?
לעולם לא עזבתי, איך יכולתי לשכוח.
הסתכלתי בפינת הרחוב, והנא אנחנו. שבעה מאיתנו.
שבעה ברי מזל.
וואו, עכשיו נזכרתי.
משהו אחר.
-אחד מאיתנו גר בסביבה. -נכון.
בוו!
פה תחת העץ.
היא הייתה ענייה. אבא שלה היה שרת. זאת הייתה עיירה ענייה.
כן, עדיין.
שלך?
אני רווק, ביל. זה כל מה שאני צריך.
זה נקי, ואני כבר שילמתי עליו.
אתה רעב? לא היה לי תיאבון מאז השיחה שלך.
אני ייארגן ארוחת ערב הערב בשביל כולנו.
ראית את האחרים?
לא, הייתה לי הרגשה כל אחר הצהריים...
יכולתי לדעת מתי כולם התחבאו. אבל לא כולנו פה.
לא.
גם אתה?
הנה זה. זה חומר חזק.
זה לזכר הימים.
מה?
אוליי זה יעלה קצת זיכרונות מהעבר...
סילבר.
מצאתי את זה בחנות עתיקות לפני שנה.
משהו גרם לי לקנות את זה.
יש לו תקר בגלגל, אבל זה הכל. הנה המאיץ האמיתי.
קניתי את השפופרת הזאת מתקנת מערכת כלים בדחף.
לפני שלושה חודשים ראיתי את האופניים האלו.
היה לנו מן מדריך רוחני באותו הקיץ.
אני לא יודע אם אנחנו יצרנו, או שהוא בא לעזרתנו.
אולי זה עדיין כאן.
אני הולך להחליף בגדים.
נו, באמת!
לא את הקולנוע, לעזאזל!
מאיפה האנשים יוכלו לקבל את התרבות שלהם?
-אני יכולה לעזור לך? -מייק אנלון.
הוא יצא לפני זמן קצר.
-אני כמעט בטוחה שהוא חוזר.-יופי.
אני אחכה לו פה.
קדימה, טויזר, תירגע.
נראה שלא יזיק לך. זה רק מים.
תודה.
קצת צעירה בשבילך, לא?
ביפ ביפ ריצ'י.
לא שמעתי את זה.
לא שמעתי!
סליחה?
בוא לכאן ריצ'י!
יש לי בלון בשבילך.
אתה לא רוצה בלון?
מה קרה? בלון אחד לא מספיק?
תנסה כמה!
הכל בסדר?
הזדמנות אחרונה, טויזר.
תצא מכאן לפני שיהי מאוחר הערב.
אתם כולכם זקנים מידי בכדי לעצור אותי.
אתם כולכם זקנים מידי.
תאמרי למייק הנלון אם תראי אותו....
תסלחו לי. יש לכם את נסיך אלברט... בפחית?
יש לכם? כדאי שתוציאו את הבחור המסכן משם.
תאמרי למייק הנלון שהייתי חייב ללכת.
הייתי חייב להתנקות. תאמרי לו.
תאמרי לו.
תאמרי לו שאני יפגוש אותו הערב.
הזדמנות אחרונה, טויזר. צא מכאן!
תצא כל עוד אתה יכול.
תסלחו לי גבירותיי...
המקרר שלכן עובד? הוא עובד?
כדאי שתתפסו אותו לפני שהוא יברח.
כל הכבוד!
ממזר.
לא סתם קלפים, בייסיקל.
הם תמיד עושים את הרעש הכי טוב.
ביל?
אני רואה את זה.
תעקבו אחרי המילר הזה. אני יתקשר לטוד בעצמי.
מה בקשר לדו"ח של הטכנאי?
מה זה?
את מתנתקת. אני יתקשר אלייך מהמלון.
תעצור לי כאן , בבקשה.
חכה לי.
אתה "זה"! אתה "זה"!
מספיק!-אתה הולך למות, ילד שמנמן!
אתה הולך למות!
מספיק!
אתה מת! אתה מת!
אתה "זה" חזירון. אתה "זה"!
תהנה מהטיול. נראה אותך אחר כך , חזירון.
-אתה בסדר, בחורצ'יק? -הברך שלי.
למזלי הבאת את המטפחת.
הייה מוכן. אתה יכול לשמור אותה.
אני יהיה בסדר עכשיו.
תחזיק מעמד אלוף, אתה תצליח.
בן הנסקום!
נחמד לראות אותך שוב.
איפה היית כל השנים האלו?
אנחנו לא יכולים לחכות כבר שתהיה פה למטה איתנו.
אתה רק במחשבות שלי.
יש לך כסף קטן, אדוני?
היי, מי דרך על הקבר שלך?
אני לא התכוונתי לפגוע בך.
אני בכלל לא מכיר אותך.
בוא נלך.
-דרי אין, אמרת? -כן.
משחזר את ילדותך שם?
משהו כזה. אמרתי שלום לכמה רוחות זקנות שם.
הזמן באמת רץ.
הנה המרשם.
בן כמה אתה היום?
אחת עשרה עוד מעט שתיים עשרה.
בוא איתי.
תרגע, אני לא הולך לנשוך אותך.
רוב הבעיות שלך נגרמו מפני שאתה סגור כל כך כל הזמן.
תיקח את האסטמה שלך, לדוגמא.
אתה יודע מה זאת תרופת דמה?
אני צריך ללכת.
זה מים עם קצת קמפור כדי שיהיה לזה טעם דומה לתרופה.
לא.
הרופא שלך חלש ואמא שלך קבעה שאתה חולה.
ואתה תקוע באמצע.
זה שקר. יש לי אסטמה.
אדוני?
המרשם שלך.
אין דבר טוב יותר מקצת משיכה טובה של הריאה הישנה.
תודה.
ג'וניור, תביא לי סיגר.
אתה יודע שאתה לא יכול לקבל, סבא.
מר קין?
מר קין.היי.
סיגר בשביל האיש הזקן.
אני מצטער. אין לי סיגר.
אני אדי, הבן של סוניה קסברק.
אני רציתי להודות לך על שניסית לאמר לי את האמת לפני זמן רב.
אתה נראה קצת מפוחד, בן.
כדאי שאלך.
היידרוקס.
מים H20.
זה רק מים.
זה הכל בראש, בן.
אתה כן זוכר אותי.
מר קין?
תצא מדרי כל עוד אתה עדיין יכול.
מר קין, בבקשה.
היזהר, אדי הקטן.
היזהר,גירלי בוי.
אין לך סיגר, בן.
אני מצטערת , כנראה צלצתי בפעמון הלא נכון. אני מחפשת את מארש.
מארש? אין כאן מארש
את מתכוונת לאלוין מארש?
כן ,אבא שלי.
הו, גברת...
לא הייתי רוצה להיות זאת שתאמר לך , אבל אביך נפטר לפני חמש שנים.
אבל על הפעמון...
קארש. חשבתי שהיה רשום , מארש.
אני גברת קארש. אני הכרתי את אבא שלך קצת.
בואי, אני יכין לך תה -לא ,אני לא יכולה.
את יכולה ואת תיכנסי, אני מתעקשת.
תרגישי חופשי להסתכל מסביב.
אוליי תרצי להתרענן קצת?
נרדמת שם? זמן לתה.
תה.
תה יהיה נחמד.
מצא חן בעיניי מה שעשית עם הבית.
זה כה שונה , כה חמים.
כמה נחמד מצידך, גבירתי.
אני קוראת לכל הבחורות הצעירות , גבירתי, אל תיעלבי.
לא.
תמשיכי, יקירתי, תשתי את זה כל עוד זה חמים וטעים.
אל תתאמצי יותר מידי, יקירתי, אני ירים את זה.
כן היה רשום מארש על פעמון הדלת.
אם את חכמה ,את תברחי, יקירתי.
כי להשאר יהיה יותר גרוע מהמוות שלך. הם צפים פה.
הם צפים.
אני דואגת לך באב, אני דואגת מאוד.
לא יעזור לך אם תברחי.
את לא אמיתית! לא אמיתית!
ביפ ביפ!
מאז הפעם הראשונה שהכרת לי אותו, אמרתי לך שהוא קצת מסובב.
-את זוכרת? -אני לא ביקשתי ממך שתעליב את ביל.
איך הוא מעז לעשות לי את זה.
אתה מתלונן עליו מאז שהתחלנו את הסרט הזה .
הוא לא יעבוד יותר בסרטים. את יודעת את זה.
אם רק היית רואה את הפנים שלו. זה היה מפחיד.
אין כמו משבר שיכול להביא שני בני זוג מרוחקים להתקרב.
או אולי לגרום להם להפרד, אם האלים מחייכים.
גריקו, בבקשה.
אני פשוט אומר שזה יכול להיות ברכה בסתר.
אולי תוכל לתת כמה ימים.
אני יעמיד פנים שלא שמעתי את זה, אודרה.
אני יכול למצוא מחליף לבעלך, אבל לא לך.
אל תחשבי אפילו על לעזוב.
את עבדת קשה מידי בכדי להגיע לאן שאת נמצאת.
אני יודע שלא תסכני את זה.
או תפגעי במערכת היחסים המקצועית שלנו.
או להפוך ידיד לאויב. אני יכול לצלוב אותך בכל מחיר.
אין צורך לדבר עכשיו.
אני אראה אותך מחר.
הזמנות בינלאומיות, בבקשה.
אני רוצה להזמין מקום בטיסה הבאה שלכם לארה"ב.
אני מחפש את המסיבה של הנלון.
אדי?
אדי קססברק. -הייסטאק.
-מה קרה לשאר? -נעלמו אבל לא נשכחו.
או אלוהים.
איפה ריצ'י טויזר, כשאתה צריך שורה טובה.
-בן? -נכון, ביל.
תראה אותך.
-מייק זה אתה? -אני בכבודי ובעצמי.
מי רוצה לשתות?
-תכין אותם -אני יקח אחד.
מה זה? זה הכלב שלי.
-יש לי סודה, בסדר? -זה בסדר.
טויזר, תרגע. אל תיתן להם לראות אותך ככה.
זאת הייתה סתם אשלייה, פלאש באק, יותר מידי כיף ב-67 ,תירגע.
אתם עובדים קשה מידי.
אני רוצה להרים לחיים . לחיי....
מי נעשה קירח, מי התחיל להזדקן?
וכמה מכם, הילדים, הצליחו?
ביפ, ביפ, ריצ'י!
היי, מה שלומך? -בסדר, בסדר. ואתה?
בוורלי?
איזה חבורה יפה של מבוגרים.
היי, יפיפייה.
ריצ'י.
אדי!
אני מעדיף לתפוס אותך מאשר כל אחד בעולם, בוורלי מארש.
ראיתי את כולכם עומדים שם והכל חזר אליי, כמו גלים.
למה אנחנו מכניסים את עצמנו?
אני כל כך גאה בך.
איפה...
הכל בסדר, בוו?
כן.
לא. אני...
אני ראיתי משהו היום.
גם אני -הו!
-מה שראיתי היום בספרייה.... -זה היה פניוויז?
בשתי המקרים זה היה פניוויז.
הוא כבר עובד עלינו.
-הוא מנסה להבריח אותנו. -אולי זה אומר שהוא מפחד.
זה. זה מפחד.
הו, זה!
תעזור לנו לזכור, מייק, תשלים את החסר.
כן, מפני שאני לא יודע על מה אתם מדברים.
אני לא זוכר הרבה. כשאני מנסה להיזכר זה נעלם.
לא הרגשת את זה?
מאותו רגע שחציתי את הגבול של המדינה, מעין ערפל נפל עליי.
אולי זה המים.
מים? אולי זה הביוב.
זה חומצה של מצבר, טינופת!
אני בסדר.
אני חושב שאני זוכר עכשיו מי היה פניווייז.
איש גדול ולבן, אף אדום...
בערך מטר שמונים, פה מלא שיניים חדות כסכין.
הו, אדי.
מה לעזאזל קורה כאן, בחורים?
מה קורה פה?
אני מצטער, זה פשוט היה זיכרון מאוד ברור.
אני שכחתי שהסתכלתי לממזר ישר בפנים.
אתה הצלת את חייו של סטאן. אתה זוכר?
כן.
כן, עכשיו אני זוכר.
מדברים על סטאן. סטאן? סטאן!
איפה יושר המלכותי שלו? דיברת איתו, נכון, מייק?
אני חושב שהוא בדרך.
אנחנו חייבים להתחיל בלעדיו .וכשהוא יגיע נכניס אותו..
-מייק, תעזור לנו להיזכר. -רק רגע.
זאת הפעם הראשונה מאז שהגעתי לכאן שאני מרגיש טוב. חצי בטוח.
בואו נשתה כמה כוסות ואוכל טוב.
-נשאיר את הזאב בחוץ. -אתה מדבר כמו לוזר אמיתי, ריצ'י.
היי, לחיי מועדון הלוזרים.
לחיי מועדון הלוזרים.
מדברים על הנשים שלכם?
כמה פעמים היו לך , ריצ'י?
ארבע או חמש. נשים רוצות אותו דבר. בלי להעליב,בוו.
זה בסדר, חלאה. ברוך הבא למאה הרביעית.
בן, אתה נשוי?
לא, אני מסרתי את הכדור כבר מספר פעמים.
אדי?
אני יוצא עם בחורה מדהימה, אבל עם העבודה אין לי ממש הרבה זמן פנוי.
טיפ ממני, ספגטי מן, עדיף להיות מת מלהתחתן.
משהו שאתה רוצה לספר לנו, ריצ'י? -לא שאני יודע עליו.
-מה איתך בוו? -מה?
מה איתך?
אני לא נשואה.
-מה קרה למשקפיים שלך? -עדשות מגע.
על כל הפעמים ששברת את המשקפיים האלו....
אתה היית צריך לפתוח עסק של סרט הדבקה....
אני והנרי באוורס.
בבקשה תגידו לי שהוא נדרס ע"י רכבתוהוא אומלל.
לא בדיוק... הוא בבית חולים לחולי נפש.
לאחר שהתוודה על רצח כל הילדים.
- הוא היה בשבועה. -הוא ניסה להרוג את סטאן.
הוא התכוון להרוג את כולנו.
אני זוכר שהם הוציאו אותו החוצה, השיער שלו הפך ללבן.
- הוא מילמל על אור לבן. -וליצן.
אף אחד לא האמין לו.
חוץ משאמר שהוא רצח אותם.
-אנחנו לא אמרנו כלום -אף לא מילה אחת.
אבל זה היה הרוצח ואנחנו עצרנו את זה.
חשבנו שעצרנו.
הנרי.
הנרי באורס.
כאן למעלה.
עזרת לי פעם, אתה זוכר?
אתה רדפת אחרי הילדים האלו. כמעט תפסת אותם, כמעט.
אתה רוצה עוד הזדמנות?
אתה חייב לחזור לדרי ולסיים את העבודה.
תחזור בחזרה לדרי ותהרוד את כולם, בשבילי.
תהרוג את כולם.
זה היה ממש מרענן.
אבל יש לי טיסה חזרה בשש בבוקר.
אתה עוזב?
בוו, את רוצה הרפתקאה?
את רוצה להחזיר סיוטים ישנים?
אני אוהב אותכם, אבל תחשיבו אותי בחוץ. אני חוזר למלון.
בבוקר אני על המטוס. נעלם מפה לעולמים.
-אני יזכור את כולכם. -ריצ'י?
-כולנו פוחדים, זו לא בושה. -אולי הוא צודק.
אתה מדבר על לחזור לביוב שוב?
עדיין לא דיברנו על כלום בינתיים.
תנו למייק הזדמנות להשלים את החסר לפני שכל אחד הולך לדרכו.
זו כל כך בעייה?
אני רק רוצה לנוח קת. זה כל כך הרבה לבקש?
למה שלא נראה למייק קצת אדיבות.... -חברה! בבקשה ממכם!
זה בסדר. ריצ'י רוצה ללכת, הוא יכול ללכת.
אנחנו הגענו לכאן בגלל הבטחה של כולם.
כל אחד בשולחן קיים את ההבטחה.
ולאן שאנחנו הולכים מכאן....
אין לי שום ציפיות...
נכון אמרת, מייקל.
דאגנו לזה כבר, ריצ'י.
לא, אתה לא יכול לעשות את זה.
פשוט ככה זה.
לחיי מייק הנלון.
איש שבלעדיו שום דבר מזה לא היה הכרחי.
אני יכול לראות את גורלי עכשיו:
"אנחנו נאכל ע"י מפלצת גדולה וחמדנית. שיהי לכם יום נעים".
אני כאן למעלה.
מה זה ? משהו לא בסדר?
חברנו קיבל התקפת אסטמה.
אני מרגיש הרבה יותר טוב עכשיו. תודה.
הכל בסדר?
בסדר, תודה.
אני לא כל כך עייף יותר.
בוא נברח מפה,מהר.
הגעתי לבית משפחת יוריס?
סטאן נמצא? מדבר חבר טוב שלו, מייק הנלון.
מה אנחנו אמורים לעשות עכשיו?
קצת סבון ומסיר שומנים בכדי לנקות את זה.
למה אנחנו היחידים שיכולים לראות את זה?
אין לי מושג. בוא נשאל את איש התשובות. הו מייק?
מייקל...
הלו, סטאן? מייק הנלון.
זה ביתו של משפחת יוריס? אני מנסה להשיג את סטאן יוריס.
תאמר לו שאם הוא עדיין לא בדרך, הוא מת.
כולנו יכולנו להגיע. זה בודק את החברות האמיתי שלך.
יש כאן משהו מחוץ לעיר?
הגעתי לכאן מלוס אנג'לס והחלק האחורי שלי עייף.
טוב לחזור לדרי, לשבור את האוירה הישנה.
אני אף פעם לא הרגשתי כל כך הרבה אהבה באותו החדר.
אדי, קח את השמות שלהם כדי שנשלח להם כרטיס בחג מולד.
חכה,
הבחור הזה הוא כמו האח שמעולם לא היה לי. הוא כן האח שמעולם לא היה לי.
סטאן?
תודה לך.
סטאן מת.
הוא חתך את הורידים ישר אחרי שדיברתי איתו.
סטאן היה האחרון שראה את "זה" בקיץ.
זוכרים?
הוא תמיד המשיך להגיד שזה לא אפשרי.
אפילו כשראה את הליצן לא גרם לו להאמין.
שום דבר לא...
עד אותו אחר הצהריים באוגוסט.
אני רכבתי לאורך רחוב צ'יסנאט.
וראיתי את סטאן רץ כאילו משהו רודף אחריו.
סע!
סע, סילבר, סע!
סטאן ראה את "זה" באותו היום, אני לא ראיתי.
אני רכבתי מהר מידי בכדי להסתובב. לא רציתי לראות את זה, מה שזה לא היה.
לקח שעות ארוכות עד שיכל לספר לי מה באמת קרה שם.
הוא היה בלמקינג פארק, עקב אחרי ציפורים.
צפה בהם.
כמו ילד צופים טוב, זוכרים?
הוא היה קורא לזה אוסף הציפורים.
סטאן...
הוא אמר שהוא לא התכוון להכנס לתוך הבית, אבל...
הקול הזה המשיך ללחוש את שמו.
הוא אמר שזה ההסבר ההגיוני היחיד.
הלו?
סטאנלי.
כן, אני פה.
הוא היה לכוד.
הוא החזיק את ספר הציפורים שלו כמו מגן ו...
אמר בקול רם את השמותשל כל הציפורים שהוא יכל לזכור.
חוחית...
ריגון,זהבן...
אנפה אפורה, נקר וקיכלי חום.
קיכלי חום.
באותו יום שירדנו לביוב...
סטאן ראה את זה.
פנים אל מול פנים.
הוא ראה מה היה מאחורי הליצן.
הוא רץ אליי בבית הספר ואמר:
אני ראיתי את זה, אדי
אני הסתכלתי ישר לתוך זה...
אורות מוזרים.
הסתכלתי ישר לתוך אורות המוות שלו.
אני לא חשבתי על זה עד עכשיו, הוא אמר.
הסתכלתי ישר לתוך אורות המוות שלו, ורציתי להיות שם.
אורות המוות.
-אני צריך משקה. -גם אני.
אני בטוח שיש פה משהו. עוד משהו?
מצטער על האיחור. בוא נראה מי פה.
בילי בוי1
אתה עדיין כאן, ריצ'י? לא ציפינו ממך שתישאר.
ניתוח אף מוצלח. אף אחד לא ישים לב בחיים.
הייסטאק...
ירדת במשקל קצת?
בוו, אבא שלך לא דואג יותר. הוא כבר אוהב את הטעם שלך בגברים.
וויזי, איך חיי הסקס שלך? מה חיי הסקס שלך?
מייק עשית זאת. החזרת את כולנו לפה.
זו הדרך היחידה שתוכל לראות אותנו, מפני שלעולם לא עזבת את העיירה.
אני עשיתי זאת. הוא באורות המוות עכשיו.
זה נכון מה שהם אומרים. אנחנו צפים פה למטה, וגם אתם תצופו בקרוב.
למעשה, כולם צפים.
כולם צפים.
הו, אלוהים!
אני לא יודע מה איתכם, אבל אני נהיה ממש חולה מהמקום הזה.
אני הקשבתי לכל מה שיש לכל אחד פה לאמר, אבל אפשר ללכת למקום אחר?
בבקשה!
עיזרו לי עם החומר.
מה זה?[
"הוא דוחף את האגרופים שלו נגד העמדה ועדיין מתעקש שראה רוח."
וזה חוזר על עצמו.
אמי נתנה לי את זה לאמר...
כדי שזה יעזור לי עם הגמגום.
אל תעלב, חבר, אבל זה לא עזר.
בוא נברח מפה כמה שיותר מהר. מה אתם אומרים?
הנרי!
כאן למטה.
מה אתה עושה כאן למטה?
יש לך בעיה שם, אתה צריך עזרה, הנרי?
כל הכבוד.
אתה לא צריך לדבר. אני שומע את המחשבות שלך והם לא שומעים אותי.
מה אתה רוצה? את מה שאתה רוצה.
אני רוצה לנקום בהם חזרה.
כן, לנקום בהם.
אתה חייב לצאת מכאן, ולחזור לדרי.
אני זקוק לך הנרי, אנחנו כולם זקוקים לך.
הם לא יכולים לפגוע בך.
לא חשבנו שהם יכלו לפגוע בנו אז, אבל הם הצליחו.
-סמכתי עלייך כל הקיץ.- אל תדבר על זה.
אני יכול לטפל בהם, אם אפילו רק חצי מאמינים.
אבל אתה חי, הנרי.
אתה יכול לתפוס אותם גם אם מאמינים, קצת מאמינים או לא מאמינים בכלל.
אחד אחרי אחד, הנרי.
אני לא יכול לצאת מכאן.
יש להם סורגים בחלונות ו...
קונז בדלפק הערב, הוא הכי גרוע.
אני שונא אותו.
אני ידאג לקונז.
תוביל אותי , הנרי.
תוביל אותי.
נמעס לי ממך.
לא. מייק.
אני לא זקוק לחומר הזה. תודה שחשבת עליי.
אבל שום דבר בשבילי, תודה רבה!
-ריצ'י , אתה צועק. -אני יודע!
ביפ, ביפ, ריצ'י. ביפ, ביפ.
דבר איתנו מייק, ספר לנו עוד.
אנחנו לא חייבים לזכור מה שראינו בספרייה.
אל תיתן לזה לנצח אותך. תילחם בזה.
אני ראיתי את עצמי היום. ראיתי את עצמי כמו אז.
אני יודע שזה רק קמפור עם מים, אבל אני זקוק לזה.
תירגע, חבר.
אם זה עובד אז זו תרופה טובה. אתה מאמין בזה , וזה כל מה שחשוב.
אני בטוח שכולם זוכרים מה קרה לפני 30 שנה.
היתה סדרה של רציחות והעלמויות, בעיקר ילדים.
כולם פחדו. אבל אף אחד לא עשה כלום.
עד שרדפנו אחריו.
כמעט והרגנו אותו.
הנרי באורס התערב, וההרג נעצר.
עד היום , בדיוק 30 שנה אחרי.
דבר ראשון שאתם צריכים לדעת.
אם אתם לא יכולים לספור אחורה 30 שנה כל תאריך מתקשר...
לאסון גדול בהטוריית דרי.
ב-1960, השריפה הגדולה במועדון הבלאק ספוט.
ב- 1930, ההתפוצצות הגדולה באירון וורק.
ב-1900, הטווח בדראקס קריק. וכו.....
התעלומה הגדולה היא ,איך 253 מתנחלים נעלמו בלי להשאיר זכר.
אני מודה לך על שהארת פנינו על ההסטוריה שלנו.
היא לא רצתה לדעת.
אתה ידעת על זה כבר אז...
...גברת דוגלס לא רצתה לדעת.
זו מגיפה, בוו.
אסון דרי. אף אחד מהם לא רצה לדעת.
-זה יותר מידי נורא. -אף אחד מהם לא רצה לדעת.
אני זוכרת משהו, מר רוס...
... הוא היהבמרפסת שלו ואני בדיוק חזרתי מבית הספר.
הנרי באורס חיכה מחוץ לביתי.
אני ראיתי את מר רוס מעבר לרחוב.
הוא נראה מודאג, חשבתי שהוא מתכוון לעזור לי, אבל...
הוא רק הסתובב, ונכנס פנימה.
באותו רגע הבנתי שמשהו נורא קורה בדרי.
איך הצלחת לצאת מזה, בוו?
אבי בדיוק חזרתי הבייתה, אחת הפעמים היחידות שממש שמחתי לראות אותו.
אז, אנחנו 30 שנה אחרי זה, והטווח ממשיך בדיוק בזמן.
שש עד עכשיו ,אולי יותר. חלק נעלמו מבלי להשאיר זכר.
רציתי להיות בטוח לפני שהתקשרתי לכולם.
הייתי בטוח אחרי שמצאתי משהו בזירת הפשע האחרונה.
זה היה רק אתמול.
בכל אופן, הנה זה.
ג'ורג'י?
יש משהו מיוחד בכך שכולנו ביחד.
מצאנו אחד את השני באותו הקיץ, וביחד היינו חזקים.
אחרת, זה היה תופס אותנו, אחד אחד.
לא בכוונה לאף אחד מאיתנו אין ילדים, כולל סטאן.
כשרק הכרנו, היינו כולנו לוזרים.
עכשיו תראו אותכם.
שישה מכם עזבו את דרי והפכו להצלחה.
מנצחים בגדול.
עזבנו אותך עם כל הזיכרונות.
ואתה שמרת על הבית שלנו כל השנים האלו. אני מרגיש ממש לא טוב עם זה.
גם אני.
זה לא אשמתו של אף אחד. ההורים שלנו החליטו מי נשאר ומי עוזב.
כשהתבגרתי, החלטתי להישאר.
אני חושב שנשארת מפני שהיית חייב להישאר.
אני לא יודע מה יקרה אחרי שהשמש תשקע...
אבל הערכתי מה צריך לעשות.
-ערב טוב , -מה המרחק עד לדרי?
5 ק"מ עד לגבול העיירה.
תודה לאל. כמעט ונרדמתי. אני מרגיש ה כאילו אני נוהגת לנצח.
תחצי את הגשר שליד הנהר, ותפני שמאלה.
הנהר?
כן, היכן שהם נהגו לשחק כשהם היו ילדים.
תודה, אני יסע עכשיו.
את לא רוצה את הבלון שלך, גברת דנבראוג?
את לא רוצה אותו?
הם תפסו אותי והתחילו לסטור לי.
המאמן ראה אותי בוכה, חשבתי שהוא יבוא לעזרתי...
אך במקום, הוא צחק עלי ואני כעסתי.
אני אמרתי,"אתה מאמן מסלול, נכון?" הוא לגלג עליי והנהן בחיוב, ואני אמרתי:
"תקשיב לי חתיכת טינופת שכמותך
אני ירוץ הכי מהר שאני יכול.
אני ינצח את הכי הטובים שלך, ואני יצפה ממך להתנצלות
בסדר!
אז עשית זאת?
רצתי עד שליבי היכה בחוזקה...
חשבתי שאני הולך להתעלף.
אחרי המייל הראשון שלי, אני הקאתי ואז התעלפתי.
לבסוף אני החזקתי את המכנסיים שלי בזמן שרצתי, ואכלתי סלטים כאילו אין מחר.
ועד מרץ הצלחתי להוריד 30 ק"ג וגבהתי בכמה ס"מ.
כל זמן שרצתי הרגשתי כעילו אני יכול לעוף.
ואז יצאת למסלול? כן יצאתי, כמו שאמרתי.
בפעם הראשונה עברתי את שני המסלולים הראשונים.
אני עברתי את המאמנים. אחרי האימון הלכתי אל המאמן...
וביקשתי התנצלות. הוא היה כל כך רותח שהוא היכה אותי.
-לא!אחרי כל זה... -זה היה מושלם!
-אתה ניצחת אותו! -וכולם ידעו זאת.
סיימתי את תיכון "אל פאסו" בהצלחה, עם תעודה מהמסלול.
המאמן איבד את עבודתו, אחרי מריבת האוהבים שלנו.
זה מעולה! אתה חייב לכתוב את זה.
-ביל הוא הסופר שלנו. -רק סיפורי אימה.
לא דיברנו על מה שאנחנו מתכוונים לעשות, אם בכלל.
הו, מייק.
תקשיבו , ילדים. האוירה הזאת מאוד כיפית, באמת שכן......
לא משנה כמה שנקפיד ונעבור על התוכניות שלנו...
או כמה פנסים וקסדות יש לך בקופסה...
...כשהשמש תזרח, אני הופך לאבק, ואני מציע שכולכם תלכו בעקבותיי.
ונתחפף מהמקום הזה!
-אני ניקיתי את זה פעם אחת.-ניקית את מה?
את הדם.
אני ניקיתי את הכל באותו הלילה.
אני החלטתי שאם אני הולכת לישון עם זה, אני חייבת לדעת את האמת.
לראות אם משהו חוץ ממני יוכל לראות את הדם.
מה קרה פה? מישהו נרצח פה?
אתם רואים את זה? אתם באמת רואים את זה?
בואו, ננקה את זה.
עד אותו הרגע אני חשבתי שאני הולכת להשתגע.
זה היה כל כך מוזר להיות שמחה על משהו כל כך עגום.
אני הרגשתי שאני מתאהבת בכולכם באותו היום.
אחרי שניקינו את זה, הדם לעולם לא חזר יותר.
בקרוב יעלה הבוקר.
-קר לי. -גם לי.
-אני יביא לכם משהו. -יש לי שמיכות בחדרי.
תן לי את המפתח שלך ואני יביא אותם.
ריצ'י , יש לך מפתח?
הקשיבו.
הישארו היחד. אל תתפצלו.
-רק תביא את הראשון שתראה. -אני צריך להתרענן בכל מקרה.
בן.
-אל תלך לבד. -אני צריך למלות את זה בכל מקרה.
אני יצטרף אלייך.
אני ידאג לריצ'י.
ניפגש פה בעוד 3 דקות, לא יותר. תשאירו את הדלתות שלכם פתוחות.
היי כושי. באתי לנקום.
באתי לנקום.
הו, אלוהים. אתה מצאת את זה.
אני שמחה שאנחנו לבד לדקה. אני רציתי לאמר לך משהו.
"השיער שלך הוא האש בחורף. גחלת ינואר."
"הלב שלי בוער שם, גם." זה היית אתה.
אני חיכית הרבה זמן להודות לך על השיר.
-לא שאלת את ביל לפני? -לא.
אני ידעתי שזה היית אתה, אני תמיד ידעתי שזה היית אתה.
אני חושבת שפשוט חיכיתי לרגע שבו שנינו נהיה מוכנים.
אני מוכנה עכשיו, ואתה?
נשק אותי, ילג שמנמן!
מייק! מייק!
מייק!
תפסתי אותו!
-עוד רגע. תעזור לי.
היזהר! בסדר בסדר.
-במכונית. הזדרז!
סע! סע! סע!
אם מייק ימות נישאר רק חמישה.
מי הבא בתור? מי מאיתנו?
למה זה עושה את זה?
מה זה שונא?
למה זה כל כך רשע.
הו, בן.
אני רוצה לספר לך משהו.
אתה זוכר איך אבא שלי היה?
אני התאהבתי בבחור ש...
....הפך להיות כל מה ששנאתי באבא שלי.
למה עשיתי כזה דבר? איך הייתי כל כך עוורת?
אם את רואה את זה עכשיו , את לא עיוורת יותר.
ברכותיי. זה נס.
לפחות יכולת להתאהב במשהו.
לפחות הצלחת להרגיש משהו.
זה נס, גם.
יש לך לב של משורר, בן.
"השיער של הוא האש בחורף".
למה אמרת את זה? אתה רשמת את זה נכון?
השיער שלך הוא האש בחורף" גחלת ינואר.
בהתחלה חשבתי שזה היה ביל, אבל זה היית אתה, נכון?
לעזאזל, זאת את או הליצן?
אני לא יודע מה קורה. איך אני יכול לדעת?
זאת אני.
"הלב שלי בוער שם, גם."
-מייק יהיה בסדר, אנחנו יכולים לראות אותו?
הוא עדיין לא יצא מזה לגמרי. אחד ממכם יכול להיכנס לדקה.
מייק?
כל השאר בחוץ.
-הנרי? -הוא מת.
-משטרה? עדיין לא.
אנחנו לא יכולים לבטוח באף אחד.
אם משהו ישאל, המסיבה יצאה מכלל שליטה. אתה רקדת על השולחן ונפלת.
כל מי שראה אותי רוקד, יאמין לזה.
-מה אתה מתכוון לעשות? אני לא יודע.
אני באמת לא יודע.
המעיל שלי, בכיס החיצוני.
זה כסף. זה יכול להרוג אותו.
השארנו את זה שם למטה ב...
אתה חזרת לשם?
היית כמעט בטוח שזה ישן.
כמעט בטוח?
אתה ירדת לשם לבד?
לפני עשר שנים חיי הפכו לאומללים, הייתי קרוב להתאבדות.
חשבתי שאולי זה ירצה להתעורר ולהרוג אותי.
לקח לי המון זמן למצא בחשיכה. מצאתי אחד במהירות.
ליד חור הניקוז.
האחד שפגע בפניוויז, היה תקוע בחריץ בתוך הקיר.
חשבתי שאולי נזדקק להם שוב באחד הימים.
כשחזרתי משם, אירגנתי את חיי מחדש.
השינוי היחיד שקרה.
כמעט בלילה אחד.
פחד.
ביל.
אם תחליטו לא להשתמש בהם.
...אם תעזבו, אני יבין.
חבר'ה, זאת גופה.
אתה לא מציע שנחזור חזרה ונשאיר פה את זה?
זה מה שאני מציע.
-אני חושב שאנחנו צריכים לקרוא למשטרה. -אני מסכים.
אתה לא מבין כל העיירה הזו הולכת באותה הדרך. כולם.
ביל צודק.
אם נקרא למשטרה משהו נורא יקרה לאחד מאיתנו.
אולי לכולנו.
שיהיה בדרך שלך. סטאן מת , מייק כמעט מת. לי נמעס כבר.
-אני איתך בחור. -אתה יכול לשים את זה מאחורייך כמו שזה?
אני זקן מידי בשביל מרדף אחרי מפלצת. וגם מייק.
וגם סטאן היה.
זה מה שאתם מרגישים לגבי זה.
אני לא יודע, אני לא יכול להשאר בחדר הזה יותר מידי.
אני מציע שנדליק את הטלויזיה ונתלה שלט של"לא להפריע" על הדלת...
.... נצא החוצה ווננסה להבין מה לעשות.
אני בעד.
מפקד המשטרה אמר שהקורבנות...
...ילדה בת חמש, שיחקה ליד ביתה.
רשויות ממשלתיות לא בטוחות, אם קיים קשר...
...בין זה לבין היעלמויות נוספות שך ילדים קטנים.
הם כן אמרו, אומנם, שהגופות הושחטו באופן רציני.
בהמשך לחדשות, סדרה של שודים, נעצרה ע"י מקומ...
רק שים את זה בכרטיס שלי ותשלח לי קבלה.
-בוואדי. -גם לי ,תודה.
תהני... , חייב לזוז.
צריך טרמפ, ביל?
-לאן אתם הולכים? -לנמל התיעופה.
-כנראה שגם אנחנו הולכים. -בוא איתנו.
אני בדיוק ראיתי משהו ואני לא יודע אם זה אמיתי.
או אם משהו מכם ראה את זה.
אני לא יכול לבוא.
אם אני יבוא, אני הולך לחיות עם זה עד שאשתגע.
עד שאני לא יוכל לדעת את ההבדל בין חיי לחלומותיי הרעים.
במשך שנים, אני הרווחתי מלהפחיד אנשים.
אבל אני זה שפחדתי,.
כל חיי.
אני לא רוצה לפחד יותר.
אני חוזר חזרה.
והפעם אני יהרוג את זה.
עיזרו לי!
בבקשה, עיזרו לי.
יש מישהו שחושב להביא משהו מועיל , כמו נשק מכני?
הבאתי את זה. זה כל מה ששמרתי מאותם ימים.
-יש לך קליעת מוות. -את לא יכולת להחמיץ.
זה היה כאילו זה אמור לקרות, בוו. זוכרת?
את פגעת לפניוויז בראש וגרמת לו להיפתח.
-ומתחת לזה היה אור, אור בוהק.
אורות המוות, ראינו אותם גם, לשנייה אחת.
בוו?
-ביל, איך בכדור הארץ... -מייק חזר חזרה להביא אותם.
אלה בשביל מייק וסטאן.
-שבעה ברי מזל. -אנחנו כולם פה עכשיו.
מה לעזאזל אתם מתכוונים לעשות עכשיו? לשיר קומבייה?
תתעורר. קח נשימה. אתם מריחים את זה?
זה מוות. זה לא בשביל מייק , סטאן או הנרי באוורס.
זה בשבילנו וזה באויר.
לוזרים נלחמים בזה, לוזרים מתים. ואתם יודעים את זה, לא קפטן?
-אתה לא חייב לרדת לשם ריצ'י. נכון.
אני לא הייתי חייב לעלות על המטוס, לאכול איתכם ארוחת ערב או בכלל לבוא לכאן.
עכשיו אני לא חייב להיכנס.
אני עדיין חושב שהיינו צריכים להביא נשק מכני.
הדבר הראשון שראיתי פה אז היה הפומפומים.
-התיק הזה נראה חדש. -הו, אלוהים אדירים , זה לא אפשרי.
-אודרה. -מה?
מה לעזאזל?
היא פה למטה. זה תפס אותה.
רגע, הסכרים!
אודרה!
אודרה. אודרה.
ביל, חזור, ביל!
-אתה רוצה לההרג? -הו, אלוהים, ביל!
אלוהים, ביל, אתה בסדר?
זו אשמתי. היא עקבה אחריי.
-אני אמרתי לה... -ביל מספיק!
אם היא כאן יש רק דרך אחת לעזור לה.
אתה יודע למה אנחנו כאן, ואנחנו הולכים לעשות זאת.
אנחנו צריכים שתעמוד כאן בשבילנו, כמו קודם.
או שאף אחד מאיתנו לא ייצא מפה.
קדימה.
הישארו ביחד.
-נראה כאילו אנחנו לא בכיוון. -אני חושב...
בכיוון הזה.
הגענו.
הצמחים גדלו פה. -כן.
אתם זוכרים את הקירות, כשזה הגיע.
אלוהים, בבקשה, אל תתן לדברים אלה לחזור לחיים.
אל תחשוב ככה, ספגטימן. -אל תקרא לי ספגטימן.
אני שומע משהו מגיע.
-הסירה שלי. -ג'ורג'י.
זה הכל באשמתך.
הו, ג'ורג'י.
אתה שלחת אותי החוצה. וזה הרג אותי.
לא. לא, ג'ורג'י. אני לא ידעתי.
תיזכר, זה לא ג'ורג'י. תילחם בזה.
זה היה בחור הניקוז.
זה היה בחור הניקוז. ואתה נתת לזה להרוג אותי.
או, לא. אני אהבתי אותך.
לעזאזל עם זה, הדבר הזה זה לא אחיך. -הילחם בזה.
אתה...
לא ג'ורג'י.
ג'ורג'י מת...
...וזו לא הייתה אשמתי.
אתה הרגת את אחי, ג'ורג'י, חלאה.
בוא נראה אותך עכשיו.
תראה עצמך.
אתה הרגת את אחי הקטן...
...ועכשיו אתה הולך לשלם על זה.
תלך כל עוד אתה יכול.
זו ההזדמנות האחרונה שלך.
תראה עצמך.
ילד טיפש.
אתה עדיין חושב שתוכל לראות אותי.
אתה לעולם לא תראה אותי.
אתה תראה רק מה שמוחך הקטן יראה לך.
לך עכשיו~!
כי אם תישאר....
תאבד את ראשך הקטן....
באורות המוות שלי.
כמו כל השאר.
ביל. אנחנו לא יכולים לנצח את הדבר הזה. זה כמו לנסות לנצח עשן.
לא הבנת מה שמייק אמר לנו?
זה נאכל. ריצ'י.
הוא מתעורר כל 30 שנה וזה נאכל.
ובכדי להאכל, זה צריך לשנות עצמו לאיזושהיא צורה פיזיקלית.
זה כאן.
כאן למטה. איפה שהוא.
-אנחנו חזקים מספיק? -אנחנו חייבים להיות.
אני חייה לגלות לכם משהו לפני שניכנס לשם.
-אדי? כן.
אני שיקרתי לכם. -בקשר למה?
כשאמרתי שאני יוצא עם מישהי.
אני לא. אני לעולם לא...
אני מתכוון שאני אםילו לא הייתי עם אף אחת.
-אתה אומר שאתה בתול? -ען.
אני לא יכול לעזור לך, אבל תודה ששיתפת אותנו.
תן לו לדבר.
תראו...
אני לא יכולתי לשכב עם מישהי שלא אהבתי.
אני לעולם לא אהבתי באמת.
חוץ ממכם, חברה.
אודרה.
למען השם, חכה לנו , חבר.
זו אודרה, אני הולך להביא אותה.
לך לעזאזל.
בבקשה, אלוהים אדירים!
"הוא דוחף את אגרופיו נגד העמדה..."
"...ועדיין מתעקש שראה רוח."
זה לוקח אותו. ביל!
קדימה, חברה! אנחנו חייבים...
לאן את הולכת?
מה אני יעשה?
זו חומצה של מצבר.
אני מאמין בסנטה קלאוס ושפן פסחא.
אני מאמין בפיית השיניים, אבל אני לא מאמין בך.
זו חומצה של מצבר. עכשיו תיעלם.
בבקשה, אלוהים, אל תיתן לי להחמיץ שוב.
אדי! אדי!
קליעה טובה.
אל תדבר! אל תדבר! אתה תהיה בסדר, ספגטימן.
ריצ'י, בבקשה.
בפעם האחרונה, אל תקרא לי ככה.
אתה יודע איך א...
אדי!
אדי.
זה לא נגמר.
אם הדבר הזה הולך לחזור כשאני יהיה בן שבעים...
-בואו נחסל אותו. -אחת ולתמיד.
אודרה.
הכל יורד למטה.
ככה הייתי רוצה לזכור אותנו, אם יכולתי לזכור אותנו.
עומדים שם, לי הנהר, כשהשמש שוקעת יחד עם ילדותינו.
זה הזיכרון האחרון שלי, בדיוק בזמן.
בדיוק לפני שאיבדתי את הזיכרון, וכל זיכרונותי נעלמו לגמרי.
שבוע אחר זה הבטתי אחורה לאותו זמן...
לא מהזיכרון, אלא מהדפים של הספר הזה. הסיוט נגמר.
התערבות המשטרה הייתה פזיזה ומהירה.
כמו כל מקרה כאן בדרי.
ללא צורך לשמור על הבית.
אני חש שאני צריך להמשיך הלאה מכאן.
ריצ'י עדיין הורג אות מצחוק שם. והוא קיבל תפקיד בסרט.
טייק 574 על 18 סמן.
הוא מנחה את התוכנית שלו עם עוד קומיקאי בחור, שכל אחד מאיתנו יוכל להגיד ש...,
נראה ומשחק בדיק כמו אדי קאסברק.
ולחתוך!
בן ובוו עזבו את דרי ביחד לכיוון מערב..
אחרי שבוע הם התחתנו, כמה שבועות אחר כך הם היו בהריון.
עוד קללה שהופרה.
ביל ואודרה עדיין כאן. הלוואי והחדשות היו טובות יותר.
מצבה של אודרה לא השתנה. הם עוזבים היום.
היי, אודרה. הגיע הזמן ללכת.
ביל חשב שהזמן שהרחק מהעבודה, יוכל לעזור לה.
אבל אני מניח שאודה נעלמה לנצח. אחת מהפצועים הרבים.
רואה לתמיד את המקום הרדוף, היכן שראתה את אורות המוות.
ביל ביקר אותי כל יום. צחקנו על זיכרונותינו.
דברים שרצינו לשאול אחד את השני.
העצבות העמוקה שלו. הלוואי ויכולתי לעשות משהו.
משהו שיכולתי לעשות.
סע, סילבר, סע!
רגע.
האופניים האלו הצילו את חייו של סטאן ,וגם את שלי.
רכבנו כל כל מהר אני חושב שעברנו את מהירות האור.
אני לא יודע אם אני יוכל להגיע לאותה מהירות שוב.
החזיקי חזק.
נצחי את זה. נצחי את זה ,אודרה.
נצחי את זה. נצחי את זה.
קדימה.
-ביל? -כן.
-מה אנחנו עושים? -זה בסדר, החזיקי חזק.
החזיקי חזק, זה בסדר.
החלק השני תורגם ע"י
שרית ברכה -בלינה ICQ-159196663